Extras & corectat subtitluri: *** paminotu ***
Nu văd. Poți să te așezi puțin?
- Ce faci? - Bine.
Mă întorc.
Soțul dnei Miller predă franceza la Victoria College.
Bine!
Vă las cu Victor Allen.
Dl Valette speră să-mi găsească o slujbă.
- Locuiți de mult pe insulă? - Dintotdeauna.
Am auzit că faceți parfumuri.
Din tată în fiu. Avem o mică societate.
- Reputată? - Da.
Se poate?
Era soția mea.
Mi-ar plăcea să vizitez fabrica de parfumuri.
- Pe curând, domnule. - Pe curând, doamnă.
Când vii să-mi vezi butașii?
Mâine e bine, doctore? Intre unu și...
M-a epuizat!
Serios?
Compania mea mi-a cerut să mai rămân o săptămână.
0 să vă pot întoarce invitațiile.
Sunteți amabil că mă lăsați să ies cu soția dv.
Cunosc soți care te pocnesc pentru mult mai puțin.
Sunteți foarte relaxat.
Vă mulțumesc.
Nu pocnesc pe nimeni.
Când cineva îmi displace profund, îl omor.
Ați auzit de Malcolm McRae?
Misterul Malcolm McRae...
- Da. Era prieten cu dv.? - Cu soția mea.
Nu mi se pare amuzant.
Criminalul n-a fost găsit niciodată.
Între noi fie vorba, dacă l-am ucis,
n-a fost din cauza lui Melanie.
Mi se părea vulgar.
Sunt povești!
Sigur.
Cred că Melanie vă caută.
- Nu mi se pare amuzant. - Ați spus-o deja.
Și vă înșelați: e amuzant.
- Ce faci? - Bine.
- Și Marion? - Foarte bine.
Ce voia soția profesorașului?
Cine?
Sper că prietenul vostru s-a simțit bine.
- Vrea să se mute în Jersey? - Nu, o să plece curând.
Marie, pleacă familia Miller.
- Nu vă fie milă de băiatul meu! - Stati liniștit!
Dle consilier, soția mea și cu mine...
Plecăm?
Sunt obosită.
- Ce i-ai spus lui Joel? - Lui Joel?
Te-am văzut vorbind cu el. Spune-mi.
M-ai văzut?
- După aceea, s-a purtat ciudat. - Da? Cum adică?
Ciudat.
- Ți-a plăcut doamna Miller. - M-ai văzut?
Nu te speli pe dinți? Nu faci pipi?
Mâine.
Chiar cânt fals?
Cânți fals, mama doarme,
micul dejun se arde, suntem în întârziere...
Dă-mi prosopul!
Julie spune că dacă în ziar scrie...
Dacă în ziar scrie că n-o să plouă, plouă.
Dar eu spun că n-o să plouă.
Azi avem cornuri calde.
- Proaspete. - Mulțumesc!
Fug la fabrică.
Treci pe la măcelar? Friptură pentru patru.
- Pentru patru? - Avem un invitat la cină.
- Nu face mutra asta! Vine... - Lasă-mă să ghicesc!
Vine...
- A venit Joel! - Ce bine! Ești superbă.
Bună seara.
- Dv. gătiți? - M-ați prins în flagrant delict.
Puneți-vă de băut. Vin imediat.
- Rapid. N-am mult timp. - Dar rămâi la cină.
Nu pot.
Plec mâine.
- Ieri mi-ai spus... - Mă retrimit la sediul central.
- Mâine trebuie să fiu la Paris. - Ne pare rău că plecați!
- Un motiv în plus să rămâi la cină. - Așa e!
Îmi pare rău, nu pot.
Dacă veniți la Paris...
Un telefon...
- Pe data viitoare! - Da... Drum bun!
Ai câștigat. Ce i-ai spus? Spune-mi!
Ce, scumpo?
Ce-ar fi să-l invit pe Ralph?
Chiar ți-e teamă c-o să te plictisești!
Ce-o să fac?
Nu mai suport muzica asta!
Cred că Melanie vrea să danseze.
Arată-mi-le!
Cine e asta?
E fermecătoare!
Cum o cheamă? Virginie?
- Îmi pare rău. - Nu spuneți neadevăruri.
Rămâi acolo toată noaptea?
Am ales deschiderea engleză și nu mă prea descurc.
Nu mai joci?
Am câștigat.
- Încă un pahar? - Mulțumesc. Nu prea mult.
Nu cumva încercați să mă îmbătați?
Ba da.
Distracție plăcută, copii. Eu o să citesc puțin.
Nu pot să dorm cu zgomotul ăsta!
Nu mi-am dat seama. Tu?
Iartă-mă, scumpo. Culcă-te la loc.
Nu te-am văzut de mult. Mi-ai adus un cadou?
Data viitoare.
Mereu spune așa!
În pat, frumoaso!
- Îți place Ralph '.  - Da.
- Îmi plăcea mai mult Malcolm. - Pentru că-ți făcea cadouri.
Ești o profitoare!
Ești gelos, tată?
Nu trebuie. Pe tine te prefer.
M-ai liniștit!
Acum, culcă-te!
Și povestea mea?
Prințesa avea un câine și patru unchi, care erau regi.
Primul se numea Alligote și domnea peste Zambezi
și peste zări.
- Vă pun ceva de băut? - Nu, mulțumesc. 0 să plec.
- E foarte târziu. - E ora micului dejun.
Nu plecați așa!
- Cine vrea omletă? - Eu. Ai dormit bine?
Foarte bine. El, în schimb, e cam șifonat.
Nu e prea rezistent.
0 să-ți placă!
- Nu-mi mai e foame. - Haide!
Ai nevoie de proteine, dacă vrei să pierzi nopțile!
Asta pentru cine e?
Pentru Ralph, dansator emerit...
marinar fără pereche...
băutor mediocru.
Pa! Mă duc să mă culc.
Ce e?
Cum vă simțiți? Sunt puțin îngrijorat.
Am rău de mare!
- Sunteți bun! - Nu.
Ce bun sunteți!
De mult trebuia să mă dați afară!
Nu mai suntem în secolul al XIX-lea.
Și când oamenii mă plictisesc, nu-i alung.
Îi omor.
Aveți dreptate.
Eu vreau să vă păstrez ca prieteni.
Țin la voi.
Pe Malcolm McRae I-am omorât.
- Dv. ați făcut-o? - Eu. Cu un ciocan, acasă la el.
Cu un ciocan?
Să rămână între noi: se culca cu Melanie.
- Ea știe? - Nu știe nimeni!
Nu-i spuneți lui Melanie!
Trebuie să plec.
- Vreți să vă conduc? - Nu. Sunteți prea bun.
- Mulțumesc pentru tot. - N-aveți pentru ce!
. A plecat? - Da.
- Ai fost grozav! - Mă bucur.
Aveam impresia că am fost prost-crescut.
Nu ești niciodată prost-crescut.
Noapte bună!
- Se vorbește mult despre tine. - Despre mine?
Despre crima ta.
Căpitanul a informat tot portul.
Melanie o să rămână fără admiratori.
Dragă Vic!
Cred că nu mai îndrăznesc să-ți încredințez hortensiile.
Ce părere aveți, dle Valette?
Sunt de acord cu dv., dragă doctore.
Știi ceva? Se lasă cu scandal.
Du-te să vezi ce are.
Ralph a crezut că l-am ucis pe Malcolm?
Sigur că nu!
- Nu i s-a părut amuzant? - N-a fost amuzant!
Când povestesc, e amuzant.
Azi-noapte te-am visat.
Dansai într-o grădină, cu un tânăr deștept și deloc vulgar.
Melie...
Melanoche...
Merită să plângi?
Joel și Ralph merită o lacrimă din ochii ăștia?
- Nu plâng din cauza lor. - Din cauza mea?
Din cauza noastră.
- Ai revista mea? - Revista prințesei n-a sosit.
Nu sunt prințesă.
Prințesa, când vrea un câine, îl obține.
ARESTAREA UCIGAȘULUI LUI MALCOLM MCRAE
E frumos! Când mai facem un picnic pe faleză?
Ești surd, tată?
Au venit!
Pe diseară! Să fii cuminte!
- L-au găsit pe ucigașul lui Malcolm. - Serios?
Nu te bucuri? Citește-mi articolul cât fac baie.
Denis Miller spunea că ești tu.
Miller? De ce?
- Cred că e gelos pe tine. - Din cauzata?
Sau din cauza ta.
Bună, Henri.
Pentru ce mă feliciți? Nu eu l-am arestat.
Mai bine! Salut!
- Cine era? - Consulatul.
Se bucură și s-au liniștit.
Îl memorezi?
- Nu, citesc altceva. Leși? - Da.
Mă văd cu Evelyne, apoi merg la bibliotecă.
Vrei și alte amănunte?
Mă duc la fabrică pe jos. Vii să mă iei pe seară?
Dece nu?
Vino, Carlo!
Vic ț
Ți-l prezint pe Carlo Canelli. Carlo, soțul meu.
Încântat.
Carlo e pianist. Cântă la Grand Hotel.
- Cred că vă caută. - Lunea sunt liber.
Precum coaforii.
Mă reapuc de pian. Carlo o să-mi dea lecții după-amiaza.
Serios?
Vii acasă?
Ești mulțumit de tine?
Apariția aia de zombi, la bar, e tot ce ai găsit?
Domnule, nepot al peștelui, strănepot al melcului,
îmi acordați acest tango?
Vezi? Nu mai suporți să mă distrez.
Nici să cânt la pian.
Ba da!
Dar eu sunt liber să nu-l salut pe Carlo Canelli.
Va trebui să-l saluți. A fost invitat la familia Cowan.
- Tu l-ai invitat? - Evelyne. Dar eu am aranjat.
- Le-a făcut o reducere. - Cere și bani?
Minunat!
Oricum, ai putea să te costumezi în Lady Chatterley.
0 doamnă care făcea amor cu Servitorul ei.
Bine... RăzboL
- Ce faci? - Bine. Și Marion, foarte bine.
Vi-l prezint pe Carlo Canelli, care a acceptat să ne cânte azi.
Philip Cowan, directorul hotelului.
Bună seara.
- Unde e fermecătoarea dnă Miller? - Pe acolo, pe undeva.
Bufetul e acolo. Ați ajuns ușor?
Ar trebui să-i pună "lăcusta" pe nota de plată?
Întrebați singur.
- E mortal! - Nu mi se pare.
Și nimeni nu vă obligă să muriți cu ei.
Individul ăla, Miller, te vedea deja la tribunal.
A crezut tot ce a spus Ralph.
Miller și cu mine avem ceva în comun:
descoperirea ucigașului lui McRae nu ne-a făcut plăcere.
Vorbești prostii!
Ce faci aici, singur?
Rămâi? Am încălzit piscina.
Dacă vreți să faceți baie, costumele sunt în vestiar.
Ușa e încuiată!
Dv. nu faceți baie?
Bună seara.
Parcă ai fi un Pierrot. Te ador!
Intră! E formidabilă. Pe mine mă cam doare capul.
- Vrei o pastilă? - Da.
Salut!
- Să nu răcești! - Nu.
- Frumoasă piscină! - Nu-i așa?
- Vrei cafea? - Da.
Familia Miller și-a cerut scuze. Ea era obosită.
Și Carlo?
E tot în apă. Sau era, când am plecat.
Carlo!
Ce face?
Carlo!
- Se cunosc de mult? - Nu prea.
Vic! Philip!
- Ce s-a întâmplat? - Îl chem pe Franklin!
I s-o fi făcut rău?
Faceți-i respirația artificială!
- Să-l învelim într-o cuvertură? - Dacă vrei...
Poate a avut o crampă.
Nu aud nimic. Faceți ceva!
Cum s-a întâmplat?
Nu știu, acum cinci minute...
Trebuie luat imediat.
0 să moară!
Aveai dreptate să nu vrei piscina.
Ce făcea când ai ieșit din piscină?
Nimic.
N-a spus că apa e prea rece?
Nu!
Tu ai fost. L-ai lovit și l-ai înecat.
Nu știe ce spune!
Sunt sigură că l-a înecat! Sun la spital. Lasă-mă să trec!
Vreau să-i examineze capul! Lasă-mă să trec!
Sun eu.
La Urgențe, vă rog.
Aș vrea să știu cum se simte domnul Canelli.
A fost adus...
înțeleg...
Mulțumesc.
A murit. 0 să-i facă autopsie.
Vii, Melanie? Mergem acasă.
Am ajuns.
Extras & corectat subtitluri: *** paminotu ***
Ce s-a întâmplat?
A murit Carlo.
- E adevărat, tată? - Da.
- Cum a murit? - S-a înecat în piscina hotelului.
Mâncase înainte să intre în apă?
Mă doare!
N-ați găsit niciun indiciu că moartea n-a fost accidentală?
- Nimic. - Nicio urmă de luptă...
Niște urme roșii pe umeri,
care au fost făcute, probabil, când a fost scos din piscină
sau când i-au făcut respirația artificială.
- Nicio contuzie la cap. - Niciuna.
Aceleași concluzii ca ale medicului legist.
Dar piscina era încălzită!
Bine. Acum mă adresez tuturor.
Există cineva care se îndoiește de caracterul accidental al morții?
Da.
Eu.
Vă ascult.
Soțul meu nu-l plăcea.
- S-au certat? - Nu.
Nu-l plăcea pentru că-l plăceam eu.
Credeți că soțul dv. era gelos pe dl Canelli.
Da. Și că l-a ucis.
Vă rog să vă așezați, doamnă.
A surprins cineva un gest ostil al dlui Allen față de dl Canelli?
- Doamnă Allen? - Nu. Dar știu că l-a ucis.
Aveți vreo dovadă? Vreun indiciu?
Nu.
Așa simt.
Poate să spună cineva că dl Allen e gelos și coleric?
Îl cunosc pe dl Allen de-o viață.
Aceste bănuieli sunt stupide. și nedemne.
Dl Allen e cel mai drept om pe care-l cunosc.
Declarăm că decesul dlui Canelli a fost accidental.
Ancheta se închide. Vă mulțumesc.
Ai fost superbă.
Și e doar începutul.
E adevărat că l-ai omorât pe Carlo?
Nu! Cine spune asta?
Julie a jurat pe capul frățiorului ei.
Bietul frățior!
- E genial! - Dar nu e adevărat!
Dacă ar fi adevărat, n-ar trebui să spunem, nu?
Nu.
Ai venit deja?
Trebuie să închid.
- Era Denis Miller. - Care nu mă salută.
- Cum a fost recitarea? - Nu grozavă.
Bună ziua!
Sigur ați uitat.
Mi-ați propus să vin să văd fabrica.
Îmi amintesc perfect. Veniți!
Pentru flacoane, m-am gândit...
Am venit să vă spun că nu aprob ce face soțul meu.
Da? Și ce face?
Poveștile pe care le spune despre mine?
Nu înțeleg de ce o face.
Tot ce reușește e să ne facă antipatici.
Voiam să-mi cer scuze pentru el.
- Știe că ați venit? - Nu.
Nu ne înțelegem grozav.
Vă mulțumesc că ați venit.
De ce ați făcut asta?
Pentru că aș fi vrut să pot iubi pe cineva ca dv.
Și nu pot.
Salutări soțului dv., dnă Miller.
- La dracu'! - Încă o dată!
Nu așa o să câștigi concursul.
- E peste 15 zile. Am timp! - Nu. N-ai timp de pierdut.
Bine, reiau.
- 0 iubești pe mama? - Sigur c-o iubesc!
- De ce întrebi asta? - Așa...
Tu o iubești?
Marion...
Bună seara!
- Ce e? - Nimic. Bună seara.
Ți-l prezint pe Robert Carpentier.
- Robert Carpentier, soțul meu. - Domnule...
Se documentează asupra lui Hugo.
- Va rămâne pe insulă câteva luni. - Foarte bine!
- Scotch? Porto? Martini? - Orice.
- Sunteți parfumier? - Da.
- Robert rămâne la cină. - Sunt onorat, dar nu știu...
- Am cumpărat fripturi. - Foarte bine.
- Cine gătește? - Tu. Eu îi arăt casa.
Beatrice Marie Allen, Marion doar pentru prieteni.
- Bună ziua. Câți ani ai? - 18. Dumneavoastră?
- 28. - Mincinosule!
Marion!
Mă ajuți la bucătărie?
Du-te!
Vino.
Turismul distruge cultura insulelor.
Sunt...
bucățele de Franță căzute în mare și culese de Anglia.
- Frumos! Cine a spus asta? - Ghiciți!
- Hugo? - Bravo!
Nu ești obosit?
Ba da.
Stai!
Ce e?
E cel pe care l-am văzut?
Azi sunt șapte ani de când m-am măritat cu Victor.
Felicitări!
- Opt ani. - Da?
Noapte bună, Vic! Mulțumesc!
- Soția mea nu e? - A urcat puțin.
Nu vreau să vă gonesc, dar doarme.
Da? Mi-a spus că se întoarce.
- Scuzați-mă. - Nicio problemă. Noapte bună.
Melanie, eu sunt! Ești acasă?
Am lăsat mașina afară. Mai am o treabă.
Rămâneți la cină, dle Carpentier?
N-aș vrea să abuzez.
Abuzați, dragul meu, cât se mai poate!
Sper că nu intrerup o reuniune a susținătorilor lui Melanie Allen.
Ce doriți?
Să mă scăpați de enervantul ăla care se pretinde amantul soției mele
și care n-a citit Hugo.
- Înțelegeți la cine mă refer? - Nu.
Credeam că aveți curaj!
De obicei, sunteți mai politicos.
De obicei, sunt mai bine dispus. Poveștile astea m-au cam agasat.
- Ce povești? - Lăsați!
Vă spun eu.
Soția mea și domnul au angajat un detectiv particular
pe care să-l asasinez din gelozie.
Așa, ați avea dovada că l-am suprimat și pe pianist.
Ce mă obligă să vă răspund?
Nimic. Bună seara.
Carpentier lucrează pentru agenția din Cherbourg.
Mulțumesc. Salutări dnei Miller.
- M-a părăsit acum o săptămână. - Da?
Spunea că-mi fac prea mulți dușmani, dar n-am nevoie de prieteni.
Era să uit!
Cine-l plătește pe Carpentier? Dv.?
Mulțumesc. Aștept.
- Cum a fost plimbarea? - Plăcută.
Bună ziua, domnule.
E în legătură cu angajatul dv., Robert Carpentier.
Serviți-vă!
Nu, e foarte simpatic. Dar... Aveți grijă că frige!
Omul pe care-l filează e la curent.
Cine sunt? Sunt omul pe care-l filează.
Exact, soțul.
Treceți-i biletul pe nota mea. Am înțeles că eu...
Da. Exact. Vă mulțumesc, domnule.
Nu mâncați? E bun!
Cu bine, domnule Carpentier.
Am primit o scrisoare de la Anthony Cameron.
0 să vină câteva zile la sfârșitul lunii.
Cine e?
Tipul care vrea să-mi vândă parfumurile în Canada.
- Nu-ți pasă, nu? - Nu.
Vrei să divorțezi?
Îți dau orice, în afară de Marion.
- Nu. - Nu, nu vrei?
Nu, n-am terminat cu tine.
E o amenințare?
Sper că ești la fel de nefericit ca mine.
- Te-am învins! - M-ai învins.
Mai facem o dată, cu stângul, ca să-ți dau o șansă.
NU acum.
- Unde te duci? - Mă întorc.
Rămâi cu mine.
- Domnul Cameron? - Domnul Allen? Incântat.
Melanie!
Ți-l prezint pe Anthony Cameron. Soția mea, Melanie.
- Bună ziua! - Doamnă... Incântat.
- Dv. sunteți americanul? - Canadian.
- Vreți să-l cumpărați pe soțul meu? - Doar parfumurile lui.
- Ca să le vindeți în America? - Foarte scump.
A venit cu vaporul.
- Din America? - Din Irlanda.
- Îmi plac insulele. - M-am născut pe o insulă.
- Jersey? - Nu! El e de pe Jersey.
- Și dv. '.  - Île-de-France.
Cea mai frumoasă.
Nu sunt mulți parfumieri care lucrează ca dv.
Știu.
Fac multe lucruri pe care nu le mai face nimeni.
- Mă păcăliți! - Deloc! Jur că așa era!
Dacă l-ați fi cunoscut pe tata... Orchestra din Vancouver.
Prea târziu! Au închis.
Mai bine. Nu suport vizitele.
Nici eu.
Coborâm?
Nu, nu voiam să-i arăt castelul, ci priveliștea!
- Nu te obosește? - Nu, mi se pare plăcut.
Da? Poți să-mi spui ce-ți place la el?
Da. E exact opusul tău.
- 0 să-l mai vezi? - Sigur. Tu nu?
Nu mai vreau să fac afaceri cu el.
Nu?
Ești la fel de nefericită?
E târziu. Du-te la culcare.
Cum a fost la școală?
Marion!
- Când e concursul? - Sâmbătă.
- Și când e sâmbătă? - Poimâine.
Crezi că e momentul să te prostești?
Pe mine ar trebui să mă certați!
Nu vă văzusem! Ce mai faceți?
Dar dv.?
- Tată! - Da.
- Mai ești aici? - Da.
Vino lângă mine.
Stinge. E târziu.
N-au terminat cu "balanmucul" ăla?
Dormi.
Nu pot să dorm cu...
Balamuc, nu "balanmuc".
Ba-la-muc.
- Știi ceva? - Nu.
Nu mi-ai spus povestea.
E povestea cu Samson.
Era cel mai puternic om din lume și lupta cu filistenii.
Ce sunt filistenii?
Niște oameni vulgari și zgomotoși, dar puternici.
Samson era mai puternic decât ei, până când a cunoscut-o pe Dalila.
Dalila era foarte frumoasă.
Filistenii au plătit-o ca să afle secretul puterii lui Samson.
Îl întreba în fiecare zi și Samson o tot mințea.
Și filistenii nu reușeau să-l prindă pe Samson.
Dalila a început să plângă și să se bosumfle,
ca să-i spună secretul lui.
Până la urmă, i-a spus adevărul și și-a pierdut puterea.
Filistenii l-au prins, i-au scos ochii
și l-au legat într-un templu,
unde toată lumea venea să-l batjocorească.
- Care era secretul lui? - Părul.
- E o poveste tristă. - Nu...
Pentru că, într-o zi, când toți râdeau de el,
Samson s-a sprijinit de coloanele care sprijineau templul.
Îi crescuse părul și-și recăpătase puterea.
Și a dărâmat templul, ucigând mii de filisteni.
A murit și el?
Da. Dar nu mai conta.
Dormi!
Dar de ce i-a spus secretul fetei? Asta nu înțeleg.
Nici eu. Dormi.
N-am auzit când te-ai trezit.
Nu ți-e frig?
- Te vezi cu Cameron după-amiază? - Nu, dar vine la cină, diseară.
- 0 să-ți accept propunerea. - Care?
- Știi care. Divorțul. - Da?
Oricând vrei.
Ce te-a făcut să te răzgândești?
- Doar nu domnul Cameron! - Ba da, domnul Cameron.
Clovnul ăla cu clarinet?
În momentul ăsta, îmi trebuie un clovn cu clarinet.
- 0 păstrez pe Marion. - Vic...
50000 de franci pe an îți ajung?
Da. Cum facem?
Mă acuzi de adulter.
Mă ocup mâine.
Ne puteți da câțiva melci pentru cină?
- Melcii mei nu se mănâncă. - Nu?
- Atunci la ce folosesc? - La nimic. La absolut nimic.
Ai atâția! Poți să ne dai câțiva!
Știe să-i gătească. Du-te, Tony.
Nu!
I-am spus dlui Cameron că melcii mei nu se mănâncă.
Numai trei duzini! Câte una pentru fiecare.
Am spus nu!
- Tată, melcii tăi au mâncat azi? - Da.
Atunci, nu se poate!
Trebuie să-i faci să vomite înainte de a-i mânca.
Vino.
Îmi pare rău. N-am vrut să...
Nu contează.
- Mi-e foame! - Trebuia să mănânci!
Tracul mă împiedică să mănânc, dar nu să-mi fie foame.
Scuză-mă, draga mea.
Începe la 11:00. Să nu întârzii!
Bine.
Dacă iau premiul, îmi iei câinele.
- Ne părăsiți? - Ați vorbit cu Melanie.
Da.
Plecăm mâine.
Voiam să discut cu dv. Acum merg la fabrică.
- Veniți cu mine? - De ce nu?
Miroase a mare.
Bună ziua.
- Domnule Allen! - Bună ziua.
- Ce va cânta Julie? - Nimic.
- A făcut rujeolă aseară. - Ce ghinion!
- Dați-i sirop Sophires. - E bun?
E foarte bun și se găsește ușor. La revedere.
Doamnelor și domnilor, dragi copii...
N-o să vorbesc mult.
Știm de ce ne-am adunat aici.
Începem serbarea noastră cu obișnuitul concurs de pian.
Am plăcerea să o anunț pe dra Beatrice Marie Allen.
Tată, Perceval e așa supărat că n-am câștigat concursul
că nu vrea să mănânce!
S-a întâmplat ceva?
Pregătesc cina. Câți o să fim?
De ce mă întrebi asta?
Pentru că aș vrea să știu dacă va veni și dl Cameron.
Nu știu.
Nu mâncați?
Perceval și cu mine suntem prea nervoși.
Atunci...
E ridicol! Probabil întârzie pe undeva.
Mănâncă puțin!
Alo?
Da, ți-o dau. E Julie.
Alo? Ești în pat? Ești roșie?
De ce ești așa mulțumit de tine? Ce i-ai spus?
- Cui? - Lui Tony.
- De ce? A dispărut? - Nu știu. Nimeni nu știe unde e.
Cred că a fugit.
Și-a lăsat lucrurile la hotel. Cum explici asta?
Și n-ar fi plecat fără să plătească.
Nu explic nimic. Oricum, spusesem că e invitatul meu.
N-ar fi plecat așa!
Poate s-a speriat.
De tine?
Nu cred că s-ar fi putut speria de mine.
S-a întâmplat ceva. Tu ai fost!
0 să le spun tuturor!
- Nu ești în stare să conduci! - Lasă-mă!
Nu mă atinge!
Tată...
Tată!
Havermal.
- Allen, Victor. - Luați loc, domnule.
Ce ați pățit?
Am căzut pe scară.
- Erați de față? - Da.
L-ați întâlnit pe dl Cameron sâmbăta trecută, la 10:15,
în fața agenției de voiaj de la Saint-Helier.
Așa e.
Eram sigură că l-ai văzut!
Un angajat al agenției spune că a urcat în mașina dv.
Sunteți ultima persoană care l-a văzut pe dl Cameron.
La ora 13:00, avea o întâlnire la hotel.
- Cu tine? - Da.
Puteți să-mi spuneți ce s-a întâmplat de fapt?
L-am văzut ieșind din agenție și i-am propus să-l duc cu mașina.
Mi-a cerut să-l las în port.
- Cât era ceasul? - 10:15, 10:30...
- Nu v-a spus nimic anume? - Nu.
Apoi '.
M-am dus la fabrică, să iau un cățel
pe care i-l cumpărasem fiicei mele.
- Exersase mult la pian... - Ați ajuns la școală pe la 11:00.
Dna Allen a sosit după câteva minute.
De ce n-ați spus mai devreme că l-ați văzut pe dl Cameron?
Ca să-mi protejez soția. Să-i apăr reputația ei.
S-o feresc de ridicol.
A uitat să vă spună
că voia să divorțeze, ca să plece cu dl Cameron.
- Așa e? - Da.
Îl cunoșteați pe Cameron de circa o săptămână.
Cinci zile.
- Și voiați să divorțați pentru el? - Da.
Mă tem că...
Iartă-mă, Melanie.
Speriat de proiectele soției mele,
Cameron a plecat, pur și simplu.
Am terminat. Mulțumesc, domnule. La revedere, doamnă.
- Numele Havermal îți spune ceva? - Da. L-am văzut ieri.
Vin de la consulat. Iar începe!
Ce?
Nu face pe prostul!
Aceeași poveste ca în cazul pianistului.
Un tip moare sau dispare și nevastă-ta te acuză de crimă.
Melanie nu e "nevastă-mea".
- Ce ai la cap? - Am căzut pe scări.
Oricum, i-am spus ce știu despre Melanie
și ce cred despre tine.
Pot să te întreb ceva? De ce nu divorțezi?
Îți mulțumesc că ai venit.
Inspectorul mi-a dat de înțeles că ancheta se va închide.
Nu există nicio dovadă a morții canadianului.
- 0 să iasă rapid la suprafață. - Crezi?
Dormi!
Vic?
Intră.
Vino.
De fapt, mă bucur că n-am plecat.
Ai schimbat abajurul? Ai făcut bine. Lumina e mai blândă.
Restul nu contează?
- La ce te gândești? - La Samson. Noapte bună.
"Te așteptăm pe faleză, la ora cinci."
La mulți ani!
- Uitasem cu desăvârșire. - Noi, nu.
Nu prea aproape de margine, Marion!
- M-am speriat. - Și eu.
Vino. Mergem acasă.
Extras & corectat subtitluri: *** paminotu ***
Traducerea: WORDNET MEDIA www.wordnet.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania